Dolly til Owen Arthur
Vær så god, frøken.
Annie!
Millman!
- Jeg skal åpne. - Vent, frøken Kitty.
- Hei, Evelyn. Kom inn. - Kitty, vennen min.
- Klar for den store dagen? - Gleder meg!
- Du store, herr Patten! - Hei, Millman.
Eller er det professor nå? Vi ventet deg ikke i dag, sir.
Dolly ba meg komme,
og du vet hvor vanskelig det er å si nei til henne.
Vi har ikke sett deg siden du dro til Hellas.
Eller siden Dolly for til Albania.
Ja, mye har skjedd.
Jeg har savnet vaniljesausen din.
- Det er penstua! - Takk, fru Whitstable.
- Har Dolly kommet ned? - Ikke ennå, sir.
- Skal jeg si at du har kommet? - Ja.
Nei.
- Annie! - Kitty, det stakkars hodet mitt tåler det ikke.
Kan du gå opp og snakke med dem?
Det er iskaldt. Jeg er mer død enn levende.
Du er som en elegant liten flue.
Du synes vel jeg ser ut som et stort klumsete neshorn i denne kjolen.
Ikke vær dum.
Ingen marineoffiser vil vise interesse for en jente som ser ut som en stor ostekake.
For noe tull. Alle vil se på bruden uansett.
FAMILIELYKKE LEO TOLSTOY
Millman?
Jeg hadde blå sateng-bryllupssko under middagen i går,
og nå er tærne helt grå og skitne.
Jeg vet det er håpløst av meg, og helt typisk, dessverre.
Du burde ikke ha gjort det, frøken. Vi får se hva vi kan gjøre med dem.
Jeg kan ett og annet triks.
Hei, Joseph.
Du skal si professor Joseph, gutt.
Hva er det?
De er hjemmelagede, så styrken kan variere.
Én annenhver time, helst når det er spisetid.
- Er det sant at Joseph kommer? - Dolly ba ham. Gud vet om han kommer.
- Jeg venter meg et drama hvis han kommer. - Jeg håper det.
Hvor er Doll?
Er den vordende bruden treg denne morgenen?
Som en snegle.
- Her. - Jeg har ikke lyst på.
Du vil ikke hygge deg i ettermiddag uten. Det lover jeg deg.
Jeg skal ikke hygge meg denne ettermiddagen.
Tom, hei.
Kvinner blir gale under bryllup.
De blir helt ukontrollerbare. Tro meg, det er det de lever for.
Bare følg med på tante Hettie.
I all verden, hva slags sokker er det?
- De er helt ufyselige. - La meg være i fred, Tom.
Robert, det er ikke rettferdig
å sette familiens ære på spill på grunn av ditt vulgære valg av sokker.
Jeg skulle ønske familien hadde et rykte verdt å beskytte.
Tærne mine er som istapper.
Stol på meg, Evie, dette går som smurt.
Jøss, Tom, det er litt tidlig for det.
Det vil gi deg hår på brystet.
Dette ser jo lovende ut.
Hvordan blir det å stå i den trekkfulle kirka
med en dyvåt blomsterbukett?
En vakker dag vil du også gifte deg, og da vil du ikke snakke slik.
Ikke hvis jeg får et ord med i laget.
Evie, til tross for alt du sier,
tror jeg du vil bli en praktfull mor.
Noen mødre spiser barna sine.
12.30 allerede.
- Du store! - Hei, Evelyn, så vakker du er.
Mamma, ser jeg for eksepsjonelt dum ut slik?
Knapt noen her, og bryllupet er kl. 14.00.
Robert, når du toppen av treet for engelen?
Du er høy nok, tror jeg.
Kitty, jeg trodde du skulle ha glassbrosjen.
Annie! Jeg trenger den brosjen!
- Snakk høyere. - Her er professoren!
- Joseph. - Evie.
- Hei. - Hei, Joseph.
Dolly nevnte ikke at du kom til lunsjen.
Da må jeg beklage på vegne av din datter, fru Thatcham.
- Hun skrev personlig... - Det er helt i orden.
Det er Millman som vil bli forvirret av endringene.
Hun tilbereder en kald lunsj på barneværelset bare for familien.
Hva? Den er klar på spiserommet, mamma!
Mamma!
Jeg hadde ventet Dolly nede nå.
Dolly gjør bare det hun har lyst til,
selv om halve fylket må vente. Du vet det.
Skilpadden dukket uventet opp i morges.
- Så rart at hun ikke har gitt den bort. - Det ville hun aldri gjøre.
Dolly har kanskje ikke kommet ned,
men du er den som virker fraværende.
Du tror vel ikke noe er galt?
Hva kunne gå galt?
Mamma!
- Jeg forstår ikke. - Mamma!
Nei, Kitty, jeg sa barneværelset.
Samme det, fru Whitstable kan rydde opp etter kirka.
Hva? Har du ikke spurt fru Whitstable?
Hvem er det denne gangen?
Hallo?
Dolly? Det er meg.
Kommer du snart ned?
Jeg er ikke klar ennå.
Er du snart ferdig?
Jeg vet dessverre ikke.
Umulig å si.
Vel, jeg er nede.
Kom og hils på min kusine, frøken Spoon. Dette er Horace Spigott.
Frøken Spoon er ikke lenger guvernante. Hun har vært misjonær i Afrika.
Hyggelig å hilse på deg.
Han hører deg ikke. Du må snakke høyere.
- Hva? - Jeg sa du må snakke høyere!
Jeg sa det ville bli slik.
- Ikke begynn igjen. - Du har knapt stoppet.
Der er dere to.
- Du ba oss gå til barneværelset. - Bob er der nå, tror jeg.
Vi er alle i penstua nå.
Har Jimmy kommet ned? Han har forsvunnet igjen.
Så lenge han ikke setter fyr på sommerhuset igjen,
bryr jeg meg ikke om hvor han er.
Vi har vært her i 10 minutter,
og allerede ønsker jeg å kvele et medlem av familien din.
Alt er som det pleier.
- Er det kaos nede, Millman? - Ikke mer enn vanlig, frøken.
- Disse skoene har blitt fine. - Bra.
- Herr Patten spurte... - Jeg vet det.
Jeg kom for å si farvel.
Robert?
Bare smil til Hettie hver halvtime. Det er alt jeg ber om.
Er du plutselig så opptatt av Hetties følelser?
Jeg er glad i Hettie.
"Glad." Ordet vi bruker om de vi ikke kan elske.
Hei.
Hvem er det?
Den vennen av Dolly vi traff forrige sommer.
Var ikke Dolly glad i ham?
Jeg trenger en drink.
Vi er glad nok i det.
Du får meg til det.
Hei, Nancy. Har du lyst på en slik?
Trenger du fyr, professor?
Takk.
- Nancy... - Ja, jeg er redd for det.
- Hvorfor har ikke søstera di kommet ned? - Jeg vet ikke. Ingen vet det.
Forresten, hvordan ser vi forskjell på Bigham-tvillingene?
Tony halter, og Tiger har bart.
Tony, halt. Tiger, bart.
Kitty, gå og hent onkel Bob.
- Robert. - Ja, tante Hettie.
Gå og sett dere som to snille gutter.
- Han prøver en til! - Kasteren!
Hold stilen, gutter.
Ikke lån tid, gutter.
Det var ingen annen vei dit,
så jeg gikk den siste biten over jordene i mørket. Uten lys.
Det var som en blind som leder den blinde.
Jeg tenkte hele tida på om en galning hadde flyktet fra Broadmoor
og ville hoppe ut av en hekk og kvele meg.
- Eller verre. - Dolly.
Det skjedde åpenbart ikke.
Det skjer aldri noe.
Joseph!
Dolly!
- Hei. - Hei.
Vil du ha en dråpe brandy, sir?
Nei, takk, Millman.
Vet du når Dolly kommer ned?
Hun var litt uvel i morges.
Hyggelig å ha deg tilbake i Devon, sir.
- Hvor er Bob? - Slapp av, mamma. Han kommer.
Patten. Så du overlevde Middelhavet?
Bare så vidt, sir.
Den unge mannen ser ut til å bevege seg bakover istedenfor framover.
Jeg forstår ikke hvordan han kommer seg noe sted.
Han er en venn av Dolly.
Han var her sist sommer. Drev Millman til vanvidd, tror jeg.
- Rød eller hvit, Horace? - Rød, takk.
- Det nådde klart fram. - Hva?
Professor, hva er antropologens fortolkning av det engelske bryllupsritualet?
Ignorer ham.
Jeg ville kalle dette en seremoni, ikke et ritual.
Unnskyld meg, fru Thatcham, men skal ikke korherre Dakin be bordbønn?
Oi. Bob?
- Amen. - Amen.
Ja, det er et ritual, med levende offer.
- Er det Dolly eller Owen? - Det er den jeg sier det er.
Kan noen minne meg om forskjellen på Bigham-tvillingene?
Joseph sier at Tiger har bart.
Jeg har hørt en gang at Tony har tatovering. Men den har aldri blitt lokalisert.
Kitty, det er opp til deg å finne den for oss.
Joseph, ikke vær ufyselig.
Hvor er bruden?
Jeg har så lyst til å se kjolen.
Du kjenner Dolly. Hun liker å bruke god tid.
Hun brukte ikke lang tid på å si ja til Owen Brigham.
Korte forlovelser skaper lange ekteskap. Bare se på Nancy og David.
Ja, bare se på oss.
Eller deg og Roger, Hettie. Du ventet ikke.
Det var veldig lenge siden.
Ting var jo annerledes da.
Kanskje noen skulle gi henne noe å spise.
Nei, Joseph. Hun vil ikke ha noe å spise.
Hun er ikke bra i magen.
- Går det bra med henne? - Det er nerver.
Nerver!
ROM
Var ekspedisjonen til Hellas vellykket, Joseph?
Det vanlige fra døde sivilisasjoner, støv og skjeletter.
Skjeletter? Hva skjedde med dem?
Hvor mye vet du om hvordan hunnslanger parer seg?
Det kaller jeg ritual.
Hunndyrene er dødeligere enn hannen.
Kitty, gi meg den presangen ved vinduet.
Jeg vil vise den fram.
Hva er det?
Det er en bryllupspresang fra Dodo Potts-Griffith
som sjåføren nettopp sendte over.
Hun har laget alt selv,
og den er så munter og pen.
- Ja, men hva er det, Hettie? - En lampeskjerm, åpenbart.
I all verden.
Jeg tror hun lærte å lage dette av sin egen mor.
Spesiallaget til Dolly!
Ja? Hvorfor det?
Takk.
Herr Owen Bigham vil hilse på deg, frue.
Fru Thatcham, dette er aldeles fryktelig av meg.
Jeg vet dette er det siste stedet i verden jeg burde være akkurat nå.
Faktum er at Dolly har ringen.
Hun tok den med til gullsmeden for å gjøre den mindre.
Hun lovet at hun skulle gi den tilbake til Tiger,
men har tydeligvis glemt å gjøre det.
Typisk av Dolly.
Kanskje hun ga den til Tony ved en feil?
Robert, gå opp og spør henne hva hun har gjort med den.
- Jeg? - Kom igjen, Robert.
En av dere, gjør noe nyttig for en gang skyld.
- Jeg skal gå, fru Thatcham. - Ikke bry deg med det, Joseph.
Robert virker mer enn i stand til det.
Herregud. Bella.
Så dyrene mates her.
Er det noe igjen til lille meg?
- Ånde som en drage. - Takk og pris for sjåføren.
Jeg mister alltid oversikten gjennom de små veiene.
Bella, dette er Dollys Owen.
Brudgommen er her før bryllupet. Ubetalelig.
Hyggelig å hilse på deg.
Han har kommet for å hente ringen. Dolly glemte å gi den fra seg i går kveld.
Ja, Hettie, det må alltid være litt drama.
Sett deg, Bella, før du sliter deg helt ut.
Dere aner ikke hvor fabelaktig sjåføren min er.
Han behandler meg som en keiserinne.
- Han er nesten like pen som bilen. - Er han?
- Hvilken vei tok du, Bella? - Bob. Hei, vennen.
Jeg vet ikke, men det var den med de dagsreisende.
Hvor i all verden, spurte jeg meg selv, skal de alle sammen en uke før jul?
- Sikkert til Lappland. - Hva?
Lappland!
Hvordan holder du ut, Hettie?
Hvordan holdt sjåføren din ut?
Bare litt, David.
Litt mer.
Kom igjen, mann.
- Takk. - Mens du er der, David.
Tom, er du klar for kirka? Bryllupet er kl. 14.00.
14.00! Du store. Det er ikke for sent å avlyse, Owen!
Bare ikke si det til Dolly.
Han er full som en alke.
Tom, skal du gå deg en tur i hagen?
Hoggorm, altså?
Tom, ta meg deg faren din ut og trekk litt frisk luft!
For Guds skyld, Bob, "hoggorm"?
Kom igjen, Tom.
- Hei, Joseph. - Owen.
- Hvordan går det? - Glimrende.
Vært oppe siden 06.00 og gleder meg til å begynne.
Så hvor lenge skal du være i Argentina?
To år til å begynne med, men etter det, er det vanskelig å si.
Du tror ikke hun har mistet ringen, vel?
Nei. Den dukker opp.
- Nei. - Det er til ditt eget beste.
Folk vil tro du er homo eller italiensk, enda verre.
Pass vasene mine!
Beklager å forstyrre. Har du ringen?
Hun sier den er her et sted, men er ikke sikker hvor hun la den.
- Robert! - Ja.
Ta det med ro alle sammen
og let i området nær deg.
Jeg hadde kroppsvisitert tjenerne hvis jeg var deg.
God idé. La oss begynne med din sjåfør.
Du kan sikkert gi henne en annen ring.
- Hva i all verden foregår? - Brudgommen er her. Ringen er borte.
- Hva er det neste? - Bruden vil forsvinne.
Jeg skulle ønske noen fikk meg til å forsvinne.
Det gjør jeg også.
Er du klar til å være viktig?
Skal jeg være viktig?
Du må jo føre Dolly ned midtgangen.
Og hva med deg?
Ren veggpryd.
Akkurat slik jeg liker det.
Joseph, siden du er her, kan du delta som alle andre?
Jeg ber til sankt Antonius.
Tror jeg blir med. Helgen for tapte gjenstander.
Og savnede personer.
Eureka! Jeg fant den.
Takk Gud!
Bra jobbet, Evie!
Sankt Antonius svikter meg aldri.
Kom, kjære, la oss få deg til kirka.
- Ja. - Alt er vel.
Bønnene dine ble hørt.
Det er en første gang for alt.
- Skal du sjekke opp korherren, Evie? - Ikke vær tåpelig.
- En enkemann med to støyende sønner. - En rik enkemann.
Utålelig å tenke på.
Men det hadde vært morsomt en stund.
Er det det Dolly tenker?
- Hvorfor unngår hun meg? - Hun unngår oss alle, kjære deg.
Jeg vet ikke hvorfor hun inviterte meg.
Og nå som jeg er her, vet jeg ikke hvorfor jeg kom.
Du kom fordi du ville, og fordi Dolly ville ha deg her.
- Hun har en morsom måte å vise det på. - Det har du også, Joseph.
Hvis du bare gjør dette for å være vanskelig, ville jeg dratt mens jeg kunne.
Det er nettopp det jeg vil si til Dolly.
Og hva er det neste?
Evelyn, kjære, kan du gi Dolly den lille buketten?
- Den er et sted på kjøkkenet. - Selvfølgelig.
Tida går, alle sammen.
Veldig, veldig sakte.
Der er du, Horace!
Slik en vakker dag for Dollys bryllup!
Har jeg gått glipp av det?
Jeg har plassert deg i det kinesiske rommet,
- og du har flott utsikt derfra. - Så herlig.
Det kinesiske rommet?
Mamma, hvor mange flere skal være i det kinesiske rommet?
- Nancy, kan jeg låne denne i ettermiddag? - Hva er det, Hettie?
Kan du passe litt på Dolly i tilfelle jeg ikke kan følge med?
- Hun er fryktelig trøtt. - Så klart.
Den akademiske vennen hennes...
- Joseph? - Ja, ham.
Jeg tror han vil prøve å være
vanskelig.
- Noe uoppgjort, mener du? - Jeg vet ikke det.
Er de ikke gamle nok til å passe på seg selv, Hettie?
Selvfølgelig, kjære Nancy, men det ville føles bedre uansett
hvis du bare kunne...
Ja, selvfølgelig. Jeg skal se hva jeg kan gjøre.
Du og David er slikt et vakkert eksempel for Dolly.
- Og vi er begge så veldig glade i deg. - Det er sant.
Kom her. Vi henter frakken din.
Hvem er den jenta?
"Glad"?
De sier du kan treffe din framtidige ektefelle i et bryllup,
men det virker usannsynlig så sant jeg ikke gifter meg med en tomsing eller en slektning.
Eller begge deler.
Tror du det er uniformerte menn i mottakelsen?
Kitty, har ikke Dolly kledd på seg ennå?
Hvis jeg skulle gifte meg, ville jeg vært klar ved daggry.
Hvis du skulle gifte deg, ble det mer som pistoler ved daggry.
Jeg antar at trangsynte folk tror
at Dolly er den romantiske søstera, og jeg den klumpete, fornuftige.
Ingen tror du er fornuftig.
Dolly er veldig effektiv når det gjelder.
Heftig, jeg innrømmer det,
men på innsiden er hun 100 prosent hardkokt.
Kan du ikke få henne til å komme ned? Jeg må...
Jeg vil ønske henne lykke til mens hun fortsatt er ugift.
Kanskje det er mamma.
Hun gjør det utålelig å leve i dette huset.
Se hva hun gjorde med Millman og lunsjen.
Noen ganger lurer jeg på om det bare er skuespill.
Hva er bedre forkledning enn en masete gammel enke?
Hun er en pussig person.
Mamma, mener jeg.
Føler du deg ikke vel, Joseph?
Kjære vene.
Jeg regnet med deg som lyspunktet i denne grufulle sammenkomsten.
Whitstable? Har skilpadden min kommet tilbake?
Ja, frøken.
Jeg så ham legge seg mot pipa til glasshuset.
Han må tro det er vår.
Kan du ta henne med til kjøkkenet og få jentene til å ordne henne?
De kan bruke en kakeboks eller noe slikt.
Har det som trengs, frøken. Det går bra med ham.
Det går bra med henne, mener du?
Han er en hun, Whitstable.
- Er han virkelig det, frøken? - Ja, selvfølgelig er hun det.
Jeg skal ta henne med til Sør-Amerika. Det er ikke så kaldt og vindfullt der nede.
Gode Gud.
Han er nydelig.
- Faktisk er han en hun. - Nei.
Så hun er nydelig.
Litt maskulin, men nydelig.
- Hvor skaffet du henne? - På et marked i Kairo.
- Har du vært i Kairo? - Ja.
Men hun er fra en dyrebutikk i Eling.
Hva skal vi kalle henne?
Jeg vet ikke.
Hva med
- Daphne? - Daphne?
Det er navnet på en jente med et vakkert ansikt og rask på foten.
- Denne ser mer ut som en Brynhilde. - Brynhilde?
Noen ganger bør du kalle ting det de virkelig er.
Dolly!
Kom igjen.
- Fant de ringen? - Evelyn reddet dagen.
Joseph så den først.
Uansett, lykke til, gamle jente.
Ikke fordi jeg trenger det.
Du trenger det så visst.
Så fryktelig av deg, Dolly.
Du ødelegger all romantikken for meg.
En brud som sitter på rommet sitt og tyller i seg rom!
Fra en flaske.
Og om noen få minutter skal du være i kirka!
- Hvordan kunne du gjøre det? - Du har fortsatt mye å lære, mitt barn.
Og hvorfor har du glassbrosjen min?
Jeg fikk hele husstanden til å lete etter den.
Kjære vene.
Beklager å måtte si det, Doll,
men på noen måter blir det fint når du ikke lenger er her.
Det var en hyggelig ting å si til søstera di
når hun står klar til å reise til andre siden av verden.
Doll, jeg vet du er vidunderlig smart, og interessant og morsom.
Men jeg synes måten du ser på visse ting på er helt forferdelig!
Du vet hva jeg mener.
Joseph gjorde det tidligere.
Han er nede og sier slike tåpelige, fæle ting igjen.
- Hva sa han? - Ingenting, egentlig.
Kitty, hva sa han?
Joseph er en av de irriterende gjestene
dette selskapets suksess avhenger av stemningen til.
Jeg vet ikke hva han er så opphisset for uansett.
Fortsett, Kitty, fortell hva Joseph sa.
Greit.
Jeg sa til Joseph at en forelsket engelskmann mangler poesi.
Det var slik det begynte.
Og de gjør det. Engelskmenn mangler poesi.
Jeg fortalte om den fæle Robinson-gutten nede ved Malton. Husker du?
- Nei. - Du vet,
han kjørte meg hjem etter dansen den gangen,
og bilen fikk motorstopp kl. 05.00 om morgenen.
Og istedenfor å se på soloppgangen eller på meg,
var alt han klarte å gjøre å klage i vei med et ansikt svart som torden.
Han gjentok: "Etter i kveld er ryktet mitt ødelagt i Malton!"
"Min gode venn," sa jeg,
"hva gjør det om ryktet ditt er ødelagt i Malton?"
Jeg fortalte Joseph at jeg misunte Barbara Mackenzie hennes spanske marineoffiser.
Hvem ville ikke det?
Han spiller ukulele for henne i måneskinnet,
og han skammer seg ikke for kjærligheten til henne.
Jeg skal til Spania til neste år, hvis jeg får lov.
- Mamma tillater det ikke. - Hvorfor ikke? Hun lot deg dra til Albania.
Uansett, jeg sa til Joseph at jeg trodde han ville spille ukulele vakkert,
og jeg kunne ikke se for meg ham skamme seg over sin kjærlighet.
Han likte sikkert å høre det.
Men tydeligvis ikke, for han ble i dårlig humør etter det,
og han begynte å fortelle meg med den forlesende stemmen...
Kitty, jeg bryr meg ikke om ditt snobbete kontinentale snakk
om utlendinger, kjærlighet, poesi, og...
- Ukuleler. - Høres ut som om han hadde øvd inn talen.
Vent til du hører resten. Han sa:
"Kitty, det er fortsatt noen av oss igjen som ikke
- "setter pris på slik holdning hos kvinnfolk." - Setter pris på slik holdning hos kvinnfolk.
- Han brukte faktisk ordet "kvinnfolk"! - Selvfølgelig gjorde han det.
Så sa han: "Mitt eget mål er fortsatt
"en velproporsjonert, skittent tenkende, grundig engelsk gentleman."
Og jeg har fortsatt håp om å bli en.
Han er halvveis der allerede.
En engelsk gentleman er ikke skittent tenkende!
Hvordan vet du det?
Hvordan jeg vet det? Er onkel Bob skittent tenkende?
Var pappa skittent tenkende?
Fryktelig.
Du er full!
Jeg synes det er helt avskyelig!
Jeg sier det gjerne, Evie, men vi har hørt slikt
fra Kitty hver dag de siste 12 månedene.
Engelske gentlemen og spanske gitarister.
Hele huset er fylt av det.
Joseph liker å stikke en pinne i vepsebolet
for så å springe og gjemme seg.
Og selvfølgelig,
vepsene flyr rett opp og stikker uskyldige.
Dolly, hva er det?
Har du noen gang følt det som om du leser om deg selv,
som om alt er i en bok fra biblioteket som skal leveres tilbake når du er ferdig?
Sist sommer var vi praktisk talt uatskillelige.
- Hva om... - Hva om hva, Dolly?
Hva om han tryglet meg om å dra med ham ut bakdøra, over jordene
mens alle satt i kirka og ventet på meg?
Gode Gud, hva ville jeg gjøre?
Vel, gode Gud, hva ville du gjøre?
Du vil vel gifte deg med Owen, ikke sant?
Selvfølgelig vil jeg det.
Det er bare...
Alt er vel.
Han bryr seg ikke om meg, og vil derfor ikke savne meg.
Opp med humøret.
Snart bader du under en blå himmel og hviler i skyggen av palmetrær.
Jeg snakker bare tull, ikke sant?
Du lover å komme ut og besøke oss?
- Selvfølgelig. - Owen insisterer på å betale reisen,
og han har råd til det, det kan jeg love deg.
Jeg ville ikke kunne eksistere der lenge uten deg.
Og Owen sier han ikke kunne det heller.
Jeg ville ikke gå glipp av det for alt i verden.
Din vordende mann er nydelig.
Jeg vet det.
Kanskje du tar med en mann når du kommer.
Hvem sin?
Er du klar? Evelyn, du må gå ned.
Faren din ville være så stolt av deg.
Det er jeg også.
Gå ned, mor.
Jeg kan gjøre det.
Jeg har én eller to ting som gjenstår.
Til tross for varmen, er sommeren over. Jeg vet det.
Er Kitty tilbake?
Ikke ennå.
Du får kink i nakken hvis du sitter slik.
Det går fint.
Hva leser du?
"Hvis jeg bare kunne gå med ham til enden av en skrent og si:
"'Ett skritt til, og jeg er ferdig,'
"deretter, blek av frykt, ville han fange meg i armene sine
"og holde meg over kanten inntil blodet mitt frøs,
"og bære meg dit han ønsket."
- Du ga meg denne boka. - Gjorde jeg det?
Det var faren din sin, tror jeg.
Handler den om eventyr? Det var det han så etter i en bok.
Joseph leste den.
- Drar ikke han snart? - Jeg tror det.
Jeg hører Owen Bigham skal til Europa i diplomatisk ærend.
Du burde få et eventyr.
Du har snakket så ofte om å reise. Jeg synes du burde det.
Hva med Italia eller Albania?
Himmel og hav.
Det nyvaskede tøyet er nettopp hengt opp.
- Jeg skal tenke på det. - Tordenen høres nær ut.
Jeg har kommet for å si farvel.
- Hvor i all verden er Tom? - Ingen anelse, pappa.
- Fortell sognepresten at vi er på vei. - Ja.
Døra kilte seg fast!
Hørte ingen at jeg banket?
Selvfølgelig. Vi alle gjorde det.
Dolly, bare fem minutter til.
Alt går greit, håper jeg.
Er du klar?
For Guds skyld, Dolly.
La oss danse.
Stopp! Du tråkket på foten min.
Tom, du kan høre meg. Du skadet foten min.
Tom.
- Alltid best å styre unna sideren. - Det kunne drepe en hest.
To øl, takk.
To sider, takk.
Jeg vedder på at tåen er brukket.
Slik du snakker, skulle man tro dans bare handlet om føtter.
Kitty, jeg vet ikke om du hadde den perfekte partner.
Jeg vet det. Blåmerkene beviser det.
Tid for vals, mine damer og herrer.
Kom igjen.
- Nei... - Kom igjen!
Gud hjelpe.
- Kom igjen. - Ja?
- Pass foten. - Nei.
Gjør slik med høyre fot.
- Ok. - Forsto du?
- Veldig bra. Du har talent. - Klarer jeg meg bra?
Veldig bra.
Hva handlet det om?
Dolly?
Bilen venter på oss.
Der er du, frøken.
Unnskyld, frøken, har du tid til å komme inn på kjøkkenet
og la min gamle mor se deg før seremonien?
Selvfølgelig.
Hun vil så gjerne se deg på bryllupsdagen.
Dolly?
Betty.
Hei, fru Whitstable.
Ikke reis deg. Vær så snill.
Jeg husker deg da du kom tilbake til meg
med den lille hunden i armene etter den bilulykken.
Det var Kitty, fru Whitstable.
Hukommelsen hennes er ikke slik den var.
Og nå har du vokst opp og blitt en fin, kjekk kvinne,
og mannen din vil bli en fin, kjekk mann.
Og vær stolt av ham, så vil han være stolt av deg,
og dere vil være stolte av hverandre.
Dolly, jeg...
Du er veldig vakker i bryllupskjolen. Som et bilde.
Veldig vakker.
Jeg har riktignok mistet synet.
Du må få et stykke bryllupskake senere, fru Whitstable.
Jeg har ikke lyst på noe å spise nå, kjære deg.
- Greit, mamma. - Ja.
Du så så lykkelig ut sist sommer.
Jeg visste det.
Hva du enn gjør,
hygg deg så mye du klarer.
Og du bør gjøre det mens du er ung og pen.
Det er det de kaller lykke, jenta mi.
Jeg trodde alltid at lykke var noe helt annerledes, fru Whitstable.
Men hvem av oss som enn har rett, takk.
Mange takk.
Bilen venter på deg ute, frøken Dolly.
Ha det bra, fru Whitstable.
Å Gud!
- Herregud. - Herregud.
Hva skal jeg gjøre? Jeg kan ikke gå i kirka med romflekk.
- For Guds skyld. Hør her, Dolly... - Hjelp meg.
Foreslå noe.
- Dolly... - Vær så snill, Joseph,
løp opp og hent mors skjerf fra den nederste skuffen.
Kista i garderoben.
- Vær så snill! - Dolly, kjære Dolly...
Fort, Joseph. Et hvitt kniplingsskjerf. Fort!
- Dolly? - Kommer.
Ta det gjennom der.
For Guds skyld, si meg én ting.
Jeg skal si hva du måtte ønske, men etterpå.
Her.
- Ok. - Mot flekken.
- Foran flekken. - Jeg gjør det.
For Guds skyld, fort deg!
Hvorfor drikker du rom?
Du av alle burde vite at litt rom aldri har skadet noen.
Har ikke hørt at det er en del av en tradisjonell bryllupsforberedelse.
Hvorfor galopperer du omkring i huset og skremmer bruder?
Dolly, vi må dra nå!
Dolly...
Tiden og tidevannet venter ikke på noen.
Joseph.
Joseph, det er din tur igjen.
Greit.
Flott.
Kan du tilintetgjøre fetteren din for meg?
Jeg tenkte vi kunne ro ned elva og treffe de andre.
Millman har laget en nydelig piknik til oss.
Hvilken herlig idé.
Hvor skal du, min kjære?
Joseph vil ro meg ned elva for å treffe de andre.
Ja?
Du kan sikkert hjelpe meg å klippe til rosene senere.
Du forlater meg ikke her med disse folkene?
Takk for teen, fru Thatcham.
Kjør på!
Tar deg igjen!
Nei, det gjør du ikke!
Fortsett, Dolly.
Jeg vil aldri...
- Er du klar? - Ja.
- Stødig? - Stødig.
Husker du den rare mannen...
- Det var vel det. - Veldig varmt.
- God dag. - Hei.
En liten piknik.
Hei.
Evie, hei.
- Det er slik det er. - Jeg elsker å lage mat.
- De er nydelige. - Gi meg en bolle.
Kom igjen.
Dette er en av de dagene midt på vinteren
det er umulig å tro kan eksistere.
Jeg er ikke sikker på at den eksisterer selv nå.
Er det ikke vakkert?
Jo. Veldig vakkert.
Ja, takk.
Er du mindre glad hvis du vet at du er glad?
Som regel er det allerede for sent når du vet det.
Så når vet du om du skal dra på ekspedisjonen?
August.
Du burde bli med meg. Jeg mener det.
Og jeg mente det da jeg Io.
Jeg skulle ønske du ga meg én god grunn til å bli med deg.
Du må være forsiktig med hva du ønsker deg.
Du høres ut som mora mi.
Tenk på hvor lang tid det tok å dø.
Vi burde dra tilbake til de andre.
Hvorfor har du det plutselig så travelt?
Tida og tidevannet venter ikke på noen.
Sånn.
Vi er alle klare.
Din tur!
Dolly.
Hva var det du sa om tida og tidevannet?
Du drar ikke langt.
Hva venter du på?
- Dolly! - Pokker!
Dolly, hva driver du med nå?
Vi snur.
- Joseph! - Mann overbord!
- Joseph, jeg kan ikke tro det. - Snu.
Ut med livbåtene.
- Joseph! - Dolly, er alt vel?
Vil du ha et håndkle?
Hvorfor skubbet du fra slik?
Hva ville du at jeg skulle gjøre?
Jeg ville at du skulle komme etter meg.
Så fikk du hva du ønsket deg.
Er det noe annet du vil ha?
Så noen har drukket rom.
Pussig tidspunkt å drikke rom på.
På en bryllupsmorgen.
Jeg tror Dolly sølte litt.
Som sagt, pussig tidspunkt å drikke rom på.
Ikke så glad i bryllup?
Ikke dette, nei.
Vi er ikke alle laget for det.
Min mann sa det hver dag i hele sitt liv.
Og han burde vite det.
Virker ikke normalt, at huset er så stille.
Har aldri vært et fredfylt hjem.
Nei.
Takk, fru Whitstable. Du er snill.
Kan jeg hjelpe deg til kjøkkenet?
Ikke tenk på det, fru M.
Det har vært en fornøyelse å snakke med denne unge mannen.
Jeg skal gå og se til rapphønene, så vil jeg dra hjem og ute av veien.
- Du burde være på gudstjenesten, sir. - Ja, Millman, jeg vet det,
men omstendighetene grep inn.
Si meg, Millman, hvorfor tror du folk gifter seg?
Da jeg kom hit, var frøken Dolly bare sju år gammel.
Nå er hun en ung dame med ektemann
og snart, hvis Gud vil, en egen familie.
Folk gifter seg, fordi, som du sier, omstendighetene griper inn.
Men vi ser dem sjelden komme, gjør vi vel?
Og slik er livet, eller hva?
Hvis fru Thatcham ikke hadde sendt frøken Dolly til Albania,
ville ikke dette ha skjedd.
Omstendighetene.
Kan du ringe etter en drosje som kan kjøre meg til stasjonen?
Selvfølgelig, sir.
Kan ta litt tid før den kommer. Du vet hvordan det er.
Det er greit.
Jeg drar i morgen.
Hun er blind, ikke sant?
Hun ser alt.
Gratulerer.
Hvorfor var du ikke i kirka? Jeg ville bombe sognepresten med deg.
Få dem vekk fra Bellas sjåfør. Jeg kan ikke se noen ting!
Jeg er nødt til å dra, Jimmy. Men tenn en bombe for meg.
La det bli en sværing.
Takk, Betty.
Hvorfor mora di vil gjøre om huset til et buskas hver jul,
det aner jeg ikke.
- Ha det bra. - Patten, minn meg på det.
Tiger Bigham er halt, og Tony har monokkel?
- Tony har... - Bob!
Vennen, hvordan går det?
Du har ikke forandret deg en døyt.
Korherre Dakin.
Har du truffet...
Ritualet er over, professor, men offeret har såvidt begynt!
Alle familier har en.
To i din.
Mange takk.
- Hvor gammel er du, Jimmy? - Åtte og et halvt. Hvor gammel er du?
Jeg er litt over 21.
Nei, det er du ikke. Du er en gammel dame.
Og du, unge mann, er gammel nok til å ha litt oppdragelse.
Har ikke mora di sagt at det er frekt å stirre?
Nei.
Så la meg bli den første som informerer deg. Det er frekt å stirre.
Jeg stirrer ikke. Jeg ser.
Er han ikke søt?
Jimmy! Kom hit.
Alle unge menn går gjennom disse vanskelige fasene, ikke sant?
Ja, frøken Spoon, du har rett. Men ingen ende i sikte for David.
Nå er det over.
Dette er den morsomme delen.
Evie, du har det alltid morsomt.
Det ser kanskje morsomt ut, men det er tungt arbeid. Stol på meg.
Du kan ikke oppriktig talt være interessert i Bigham-tvillingene?
De er så pregløse, selv de tar feil av hverandre.
Ikke vær slem.
Jeg er ikke kresen.
Det jeg vil ha av en mann er ganske enkelt.
Han må være snill.
Og tapper.
Bare litt tapper. Det er alt.
Jeg trodde jeg visste hva hun ville ha, og det var ikke noe av dette.
Hun har vist deg det, ikke sant?
Hun sa det høyt og tydelig i en kirke.
Vi vil alle at andre skal ta valgene for oss, ikke sant?
Slik trenger vi aldri å klandre oss selv.
Jeg overlater deg til erobringene dine.
- Hva skjer? - Ingenting.
Bare at Joseph tror han har funnet et vepsebol.
Si meg. De små bombene...
Ja, beklager det.
Nei. De er praktfulle. Hvordan lager du dem?
Bare litt kaliumnitrat og kull, og voks rullet sammen med konfetti.
Praktfullt.
Ja. Aldri vært noe flink til den slags.
Kan visst ikke tilby familien min noe særlig spenning for øyeblikket.
Kan ikke være lett, å være en god far.
Ikke halvparten så vanskelig som å være en dårlig en.
Jimmy, kan du komme hit øyeblikkelig?
Hva mener du om Joseph?
Han virker som en morsom ung mann.
Ja, ikke sant? Han er morsom.
Og unge damer liker morsomme menn.
De synes vel det virker litt farlig.
Dolly har alltid vært tiltrukket av fare.
Er vi ikke alle det?
Hun kjenner ikke forskjellen på morsom og farlig!
- I motsetning til deg, Nancy. - Ja?
Du er heldig som har David, som er så pålitelig.
Og morsom noen ganger også!
Synes du ikke disse unge menneskene må reddes fra seg selv?
Hørte du det, onkel Horace?
Ja, jeg hørte den.
Det holder, Jimmy!
Hvem ga gutten de fryktelige tingene?
Joseph lagde dem.
Jeg burde ha visst det.
Trenger man én god grunn til å ikke gifte seg, dra på familiebryllup.
Kom igjen.
Der er du!
Har sjåfører lov til å drikke?
Ingen har vel innvendinger mot et glass sjampanje i jula?
Han må være veldig kald der ute.
- Men det var nydelig, var det ikke? - Hva da?
Ikke vær så kynisk, herr Antropolog.
Du må ha satt pris på hendelsen fra et akademisk perspektiv.
Bryllupsritualer, og gruppeinstinktet, og alt det der.
- Uansett, håper du ikke ble stukket. - Hva?
Av vepsene.
Hvis jeg var Dolly og Owen, ville jeg ikke blitt et sekund til i dette huset!
Jeg ville vært halvveis til Argentina uten annet selskap enn stjerner og solnedgang!
Ikke vær så teit.
- På tide å posere. - Hva? Nå?
Du sa Tony er halt og Tiger har bart!
Jeg mente lespet.
De er begge glattbarberte, halt eller lespende!
Kitty, kom ut. Fotografen venter.
Jeg ville ikke blitt her for Dollys skyld, Joseph.
Kanskje Millman kan bestille deg en drosje?
Hun har allerede bestilt en for meg, fru Thatcham.
Men jeg kan ikke dra før jeg har skålt for det lykkelige paret.
Kitty! Fotografiene, nå!
Sett deg, Tom.
Husk at dette er den lykkeligste dagen i livene deres!
Ett til, takk.
Tom!
Så du Tom? Full som en alke.
Jeg vet ikke hvor han finner det.
Når brudgommen kommer for å finne ringen,
er det sannsynligvis ikke et konvensjonelt bryllup.
Jeg håper den Bigham-gutten vet hva han snakker om.
Det gjør han sikkert.
Pussig skapning.
Ja, pipene!
Kan du høre dette, onkel Horace?
Hallo?
Kitty!
Kan du gi Dolly en beskjed fra meg før hun drar?
Evie får begge Bigham-tvillingene, og jeg får gi beskjeder for deg?
Kom igjen. Bare si: "Alle gode ønsker fra Joseph." Det er alt.
- Hvorfor kan du ikke si det selv? - Hun vil ikke treffe meg.
- Vær så snill. - Greit.
- Men du må gjøre noe for meg. - Og hva er det?
- Te i London. - Gleden er på min side.
Og du må ta med noen passende gutter til meg.
Kitty, du er altfor bra for passende gutter.
Det du trenger er noen upassende gutter.
Ok.
- Hva du enn har. - Avtale.
Men ikke han som ser ut som om han har rabies.
Gå nå!
Hallo!
Mine damer og herrer,
Owen og Dolly ser utvilsomt ut som et perfekt par.
Men vi håper Dolly er forberedt på å dele med Owen hans andre interesser.
Da han var 12, elsket han rugby.
Da han var 15, elsket han rugby.
Da han var 21, elsket han rugby.
Nå elsker han rugby og Dolly.
Faktisk utfyller de hverandre veldig bra.
- De er et pent par. - Ja, ikke sant?
- Owen virker som en fin kar. - Han er det.
Jeg kan ikke si at jeg så dette komme.
Vel å merke, er jeg en elendig menneskekjenner.
- Jeg tror ikke det. - Det er sant.
Kona mi sa alltid det.
Kvinnelig intuisjon er ikke lenger et aspekt ved livet mitt.
Jeg er fortapt uten det.
Du vet hva du må gjøre når noe mangler, ikke sant?
- Hva da? - Be til sankt Antonius.
Skål for Argentina!
- For Argentina! - For Argentina!
Og for Albania.
Jimmy, ta de vekk med én gang.
Jeg har bare fire igjen.
- Jeg kan lage flere. - Nei, du kan ikke det, pappa.
Jo, det er bare litt kalimsulfid,
kull rullet sammen med den gamle konfettien.
Pappa vil at jeg skal tenne en nær tante Bella og se om pusten hennes tar fyr.
Vil han? Veldig morsomt av ham.
Nancy, har du sett Joseph?
Jeg tror du finner ham i biblioteket.
Hvorfor ser Dolly så gretten ut?
Det har vært en lang dag.
Tom, kan du be Millman om et stykke kake til Jimmy?
Et øyeblikk. Brudgommen leter etter bruden sin.
Nå, Tom.
Greit, fru Dakin.
Synd at mora di ikke kunne komme ned i dag.
Går det bra med henne?
Hun har det bra.
- Du sier vel at jeg spurte etter henne? - Ja.
Du holder en ny forelesningsrekke, ikke sant?
- Ja. - Seks måneder?
Ja.
Vet du hva du skal gjøre etter det?
Nei.
- Drar du bort? - Kanskje.
Nei, jeg...
Kan vi slutte å snakke slik?
Jeg mener det. Jeg vil vite det. Jeg er interessert.
Joseph.
Kjæreste Joseph.
Kom og sett deg. Hva handler det om? Du må fortelle meg det.
Det fungerer ikke. Det nytter ikke å spørre meg hva det er.
Jeg vet ikke selv.
Evelyn sa for en tid siden, ikke til meg,
- at hun trodde du var forelsket i meg. - Gjorde hun?
Kanskje jeg var det for en stund siden. Men jeg er ikke det nå.
Jeg har ikke vært det på lenge.
Hvorfor sier du aldri noe til noen?
- Jeg trodde vi forsto hverandre. - Jeg forstår. Jeg gjør det.
Du liker alltid å late som om du er på toppen av bølgen, uten å bry deg om noe,
at du aldri trenger noen andres hjelp.
Nei, det er ikke meg.
Hva mener du at jeg burde ha sagt, Joseph?
Den natta i Malton...
Du hadde drukket tre sider og en halv flaske gin.
Kan vi for en gangs skyld si hva vi snakker om?
Hvorfor sa du ikke at du skulle gifte deg med Owen?
Jeg skrev, og jeg fortalte deg det.
Ja. Det siste fra Albania.
Hvorfor så snart? Knapt to måneder.
Jeg bestemte meg for to måneder siden. Han spurte, og jeg ville si ja.
Hva om du hadde kommet til Hellas, ikke Albania?
Hva om din mor ikke hadde sendt deg til den hederlige Owen?
Ingen har fått meg til å gjøre noe.
Hva om jeg hadde stanset bryllupet, Dolly? Hva ville du ha gjort da?
Hva er dette? Hva om det! Hva om du ikke var deg, Joseph?
Uansett, hvorfor alt oppstyret? I Guds navn.
Du vil ikke gifte deg med meg.
Nei. Jeg vet det.
Dolly!
Beklager.
Det er på tide å dra, Dolly, kjære.
Alle står ute på trappa og venter på å ta farvel med oss.
Beklager at jeg forstyrrer, kjære,
men hva er dette med å ta en skilpadde med eller noe slikt?
Ombord på båten med oss?
Millman sa at det var en skilpadde som ventet på meg på kjøkkenet.
Det er helt greit. Det er min skilpadde.
Det kan være din skilpadde, Dolly, men hva skal den spise underveis
på båten, det er det jeg lurer på.
For Guds skyld! Kom inn, Owen! Hva feiler det deg?
Det må vel være noe på en stor båt som en skilpadde kan spise.
Oppriktig talt!
Jeg hører deg, men jeg er redd for at det ikke er det, Dolly.
Kan den ikke spise tørkede erter eller noe slikt?
Jeg tror ikke en skilpadde...
Owen, slutt med det der.
Den...
Jeg mener hun liker å spise kjeks, det vet jeg.
Og disse store båtene er fulle av dem.
Det kan være, men du får tilgi meg,
for jeg har fortalt Millman at vi ikke skal ha med skilpadden.
Hva gjorde du?
Den har forsvunnet uansett. Ingen finner den.
Herregud, dette er fryktelig!
Den er sikkert halvveis over jordet til Malton nå,
hvor jeg tror den vil bli mye lykkeligere enn...
Der er du!
Vi ante ikke hvor du hadde blitt av.
Hva gjør dere her inne?
Joseph?
Takk for at du fant Dolly for oss.
Kom kjære. Alle venter.
For Guds skyld!
Du vet visst ikke når du har tapt, gjør du vel?
Hvorfor kan du ikke bare la oss være i fred?
Hallo?
Jeg får visst ikke opp døra.
Hallo?
- Ha det bra. - Ha det bra.
Lykke til, Doll!
Trekk tilbake.
Ha det bra!
Ingen halting, ingen lesping, ingen bart, ingen idé.
Tatoveringen er et komplett mysterium.
Hva var det jeg sa til deg?
To menn fra skolen til stede ved seremonien.
Den tynne var vår kompis.
Jeg håper Owen vet hvor han skal kjøre med disse grufulle små veiene.
Kanskje de aldri når Torbay, for ikke å snakke om Buenos Aires!
De er nok lykkelige over å omsider være alene.
Vil du ha én god grunn til å ikke gifte deg, dra på et familiebryllup.
Beklager. Sjampanje opp i nesa.
Går det bra?
Hvorfor går du ikke opp og legger deg litt, Joseph?
Nei, takk. Drosja kommer hvert øyeblikk.
Hvorfor ikke gå opp selv om det bare er et øyeblikk?
Du gjør ikke deg selv eller noen andre noe godt
ved å henge slik med hodet.
Spring opp. Alle andre skal hjem.
Hvis jeg var deg, ville jeg trengt å legge meg litt.
Hettie!
Jeg beklager at jeg dukker opp i penstua kledd slik,
men det har skjedd noe rart.
Jeg sprang opp til soverommet for å ta et raskt bad.
Da jeg kom tilbake fra badet, fant jeg...
Dameundertøy, ser det ut til, spredd rundt i rommet.
Noen har visst forvekslet mitt soverom med sitt eget.
Blir bare bedre og bedre.
Så besynderlig.
Frøken Spoon, hva i all verden kan jeg gjøre for deg?
Fru Thatcham, det er virkelig pinlig.
Jeg gikk for å ta et bad, og kom tilbake til rommet
og alle tingene mine hadde blitt...
Gode Gud!
- Pakket ut. - Hvilket rom har du?
Det kinesiske rommet, der du plasserte meg.
Mamma!
Hvorfor fikk ikke jeg det kinesiske rommet? Det er der det skjer!
Takk Gud!
Jeg visste dette ville skje.
Ikke lat som om dette ikke har skjedd deg før, Bob!
Ikke så ofte som jeg skulle ønske.
Vel?
Stakkars frøken Spoon. Kanskje hun er overtrøtt.
Sett deg, Hettie. Du må være utslitt.
Det går fint, kjære Bob.
Kjære vene!
Noen unge menn tenker bare på seg selv.
Det virker så pussig.
Ta en sjokolade, Robert. Kitty? Helt nydelig.
Takk.
Joseph, kan du ikke bare forsyne deg selv?
Unge menn nå til dags henger bare med hodet.
Bryr seg visst aldri om å stramme seg opp,
reise seg og gå skikkelig.
Eller å bli med når andre hygger seg.
Forstår du ikke hva jeg mener?
Allikevel henger dere aldri etter, ser jeg,
når det gjelder å heve stemmen for å kritisere andre.
- Du, Joseph... - Mamma...
Du, Joseph, har fått alt du har villet ha i livet.
Yrket du ville ha, en førsteklasses utdannelse,
en hengiven mor, og allikevel ser du ut til å sette deg opp imot alle.
Ingenting ser ut til å være bra nok for deg.
Jeg er kanskje veldig dum, jeg innrømmer gjerne det,
men jeg forstår det virkelig ikke!
Selvfølgelig, du er kanskje veldig dum.
Det kan være selve grunnen.
Du forstår ikke hvorfor ingen kommer når du mener de burde det.
Og du forstår ikke
hvorfor korherren og frøken Spoon deler soverom.
Du kunne ikke forstå hvorfor Millman kunne være så rar
at hun la lunsjen til spiserommet!
Du forstår faktisk ikke noen eller noe rundt deg, gjør du vel?
Jeg aner ikke hva du snakker om.
Jeg burde kanskje ikke si dette, men jeg gjør det allikevel.
Du vet visst ikke hvorfor dattera di giftet seg så usømmelig raskt?
Om en måned eller to ville vi alle vite hvorfor.
Men hvem som er faren, det vet jeg ikke jeg heller.
Du er gal.
Du var nødvendigvis den siste som fikk vite det.
Slutt. Tenk på hva du sier.
Ja, det er kanskje mitt.
De har veddemål på kjøkkenet. Det er ikke for sent å tippe.
- Joseph! - Jeg holder en knapp på tante Bellas sjåfør.
Tre-til-én på Owen og 100-til-1 på skilpadda!
Dolly må ha fortvilt bare ved tanken på å forklare det til deg.
- Forklare hva? - At dette ikke er første gang heller!
Hvorfor tror du ellers Dolly Thatcham alltid flykter?
Jeg aner ikke hva du snakker om!
Det jeg sier er helt enkelt.
Dolly har knust hjertet mitt, og jeg lot henne gjøre det.
Takk til dere alle for en praktfull dag.
Å Gud!
I all verden! Går det bra?
Jeg hørte det, i alle fall.
Hvorfor sa han dette? Dere tror ikke...
Selvfølgelig ikke, mamma.
Ikke hør på ham. Han er full. Det er det som feiler ham.
La oss få deg vekk fra alle disse voksne.
Beklager, tante Bella.
Han mistet båten.
La ham gå nå, Hettie.
- Er du glad du kom? - Jeg kunne ikke ønsket meg mer.
David!
Ja, så fryktelig skuffende at du ikke kom deg over.
Lampeskjermen din ble satt så pris på.
Dolly har pakket den med seg til Sør-Amerika.
Tenk deg det, Dodo! Alle beundret den. Alle sammen!
Så smart av deg. Tusen takk, kjære deg.
De var der. Ja, jeg så dem.
Ja, det var det.
Fru Whitstable insisterte på at du skulle ta dette med deg, sir.
Hun insisterte virkelig.
Takk, Millman.
Vi hadde så nydelig vær.
Norwegian
Retail subrip by jeem.